FRANKRIG - 7 ÅR SENERE
Syv rædselsfulde år med krig for det her.
Franskmændene har omringet os. De angriber os konstant.
Fra tre sider. Få os over floden, så vi kan føre hæren hjem.
- Vi kan ikke krydse Somme-floden - Skal vi så sulte her vinteren over?
Franskmændene har brændt alle broer. Vi kan ikke komme over floden.
Der må være et vadested. Fjenden får sine forsyninger fra den anden side.
Stille! Stille!
Spørgsmålet er, hvordan vi krydser floden og kommer hjem til England.
- Ingen forslag? - Floden er smal ved Abbeville.
- Så vil fjenden vente på os der. - Ikke hvis vi når frem før dem.
- Hvor langt er der? - Mindst tre dages march.
Få os dertil på to.
UENDELIGE VERDEN
Se der!
- Må vi se på manden med ilden? - Ja, men pas på din bror.
Hold øje med dem. Jeg skal finde Caris. Hold øje med dem.
- Gwenda! - Goddag, søster.
Undskyld, jeg forstyrrer. Jeg har frisk tusindgylden med fra skoven.
Pragtfuldt. Kom, så skal du få din betaling.
Mine damer og herrer! Kom og se den bedste forestilling i byen!
Han laver ild af det her.
- Vær nu forsigtig, Sam. - Du er et pattebarn, David.
- Pokkers også. - Måske er det magi.
Hvad ved du om det? Kom, jeg er sulten.
Hvad laver du i min ovn? Stjæler du tærter?
Stå stille.
- Hvordan har Wulfric det? - Han er arrigere end nogensinde.
Vi dyrker Wulfrics fædrenejord, men Perkin giver os kun mad i løn.
Det gør Wulfric utålelig at være sammen med.
Hvis det er kærlighed, er det noget helt andet, end jeg havde drømt om.
Søster Caris! Gwenda! Kom med det samme!
Hold ham fast.
Jeg ved det godt.
Hvorfor holdt du ikke øje med ham? Du lovede at holde dem under opsyn.
- Lig nu stille. - Jeg ved det godt.
Vi må lave et omslag med spansk aloe.
I værste fald får han et fælt ar, han kan vise til sine egne børn.
Tak.
Vær hilset, Gregory. Hvilken glædelig overraskelse.
Jeg hørte, du var ankommet. Kom ind og få en forfriskning.
Jeg er her ikke for at besøge jer. Jeg skal tale med moder Cecilia.
Undskyld ventetiden, Gregory. Hvad kan jeg gøre for dig?
Det er søster Elizabeth. Du ville jo også tale med vores kassemester.
Jeg har bedrøveligt nyt. Jeg kommer fra jeres kusine Marilyns dødsleje.
Gud bevare hendes sjæl. Havde hun mange smerter?
Hun fik en nådig død. Præsten var hos hende, da jeg ankom.
Hun sender jer 150 guldstykker, som hun efterlader nonnestanden.
- Hun nåede ikke at tegne testamente. - Gud velsigne Marilyn.
Hvis det gør ondt, så forestil dig, hvor slemt det er i Helvede.
Kom, der er ikke mere at se. Gå ud og træk noget luft.
Prøv at holde øje med ham denne gang.
- Endnu en gang tak. - Tak for urterne.
- Hvad skriver du? - Jeg noterer, hvad vi gjorde.
Så ved vi til en anden gang, hvad der virker og ikke virker.
Kom og se. Det er nogle af vores mest værdifulde skatte.
- Bøger? - Fra andre lande.
Fyldt med en masse fantastisk viden Den her Købte jeg af en spanier.
- Er det spansk? - Latin oversat fra arabisk.
Forfatterne er læger. De ved mere om helbredelse, end vi gør.
Det hele står her i bøgerne. Det er fantastisk.
Er du sikker på, det ikke er Djævelen, der har skrevet dem?
- Hun bør selv skrive en bog. - Sammenlignet med dem ved jeg intet.
- Men din ville være på engelsk. - Søster Caris, må jeg tale med dig?
Jeg ved, det ikke var dit ønskekald, men du er blevet en dygtig nonne.
Derfor vil jeg belønne dig med endnu mere arbejde.
Gud har velsignet os med penge til at bygge dit sygehjem.
Holger! Holger!
- Er vi snart i England? - Det er lige før.
Dine forældre hjemme i Kingsbridge bliver nok glade for at se dig. Tak.
Lad folkene få mad og hvile. Når trænet er her, krydser vi floden.
Javel, høje konge. Opløs formationen!
De sagde, det var umuligt. Jeg kan nærmest lugte England herfra.
Gud være lovet, vi snart er hjemme.
De har omgået os.
Eders Majestæt!
Eders Majestæt, de har omgået os. De står på den nordlige flodbred.
Så er vi fuldstændig omringet.
Fanden tage dem!
- Tillykke. - I forskrækkede mig, prior.
Gregory Longfellow fortæller, at han medbragte en arvegave. Må jeg se?
Moder Cecilias kusine får en fornem plads i Himlen for alle de penge.
Har hun sagt, hvordan de skal bruges?
Det har hun. Jeg udvider søster Caris' sygehjem.
I har haft god tid til at bygge jeres palads, men I ruger kun på pengene.
Det ville være en synd at påbegynde noget, jeg ikke formår at færdiggøre.
Hvor fromt af jer. Vil I være så venlig?
Tak.
Lås den forsvarligt, søster. Der findes tyve overalt.
Han vil være rask og rørig i morgen.
Hvor er Wulfric?
Han øder penge væk, vi ikke har.
Han elsker dig, Gwenda.
Lige så højt, som du elsker ham.
Caris
- Savner du Merthin? - Jeg tænker på ham.
Moder Cecilia gør sit bedste for at få mig til at tænke på en anden.
- Hvem er det? - Gud.
Tak.
Vil du ikke fortælle mig om det?
Jeg skal nok fortælle om det, når du holder op med at spørge.
Hvorfor siger du hele tiden det?
Er der noget i vejen? Du virker så fraværende.
Jeg så broder Thomas og broder Matthias sammen.
De var i seng sammen.
Det må Godwyn aldrig få at vide.
- Bifalder du det? - Det betragtes som en dødssynd.
Men de er gode mænd. De fortjener ikke at blive straffet af Godwyn.
Jeg er enig. De er jo ikke nogen hustruer utro.
Mon det egentlig er Gud imod, hvis det sker i kærlighed?
Du har besøg, søster Caris.
Signor Caroli. Det er godt at se jer. Kommer I for at købe mere uld?
- Er Firenze uden for fare? - For den sorte død?
Er det sandt, at man går rask i seng og vågner på sit dødsleje?
Det kan gå hurtigt, ja, -
- men sygdommen trives ikke i kulde, så I kan være trygge her i England.
Jeg har et brev med til dig. Fra Merthin.
Tak.
Kære Caris. Jeg bor i Firenze, er gift og har fået et barn.
Jeg er bygmester her og har stor succes dermed.
Men omend jeg elsker min hustru og min datter...
er du stadig I mit hjerte.
Jeg har drukket tæt i aften, ellers kunne jeg ikke skrive dette.
Signor Caroli skal til Kingsbridge. Derfor griber jeg muligheden for -
- at fortætte dig, at jeg stadigvæk tænker på dig.
At jeg ville ønske, livet var blevet anderledes.
At jeg ville ønske, jeg kunne have taget dig med.
Men jeg var ung og impulsiv.
Og hvis jeg aldrig ser dig igen, skal du vide, -
- at du stadig er en stor del af mit liv.
Bed for mig, kære Caris. Din for evigt.
Vi må ikke blive set sammen.
- Søster Mair sladrer næppe om os. - Vi kan ikke løbe den risiko.
Jeg elsker dig, Matthias.
Hvordan skal jeg kunne elske dig, Thomas?
Jeg har fortalt dig alt om mig selv, men jeg ved så lidt om dig.
Hvis jeg fortalte dig det, ville dit liv være i fare.
Min sjæl er allerede fortabt. Hvad er et liv sammenlignet med det?
Hvad laver I her? I har ikke lov at være her.
- Må vi så få dem tilbage? - Få hvad tilbage?
Pengene.
Jeres medsammensvorne har fortrudt sit fejltrin.
I har dem vel stadig. De skal gå til sygehjemmet.
Jeg har biskoppens tilladelse til at sætte byggeriet i gang.
I gik bag om ryggen på mig. Det er klostrets penge.
- Marilyn efterlod dem til nonnerne. - Har I det på skrift?
Har I det?
Ak, det var uheldigt.
I må gerne gå.
Godwyn driver mig lige i Djævelens favn. Gid vi kunne slippe af med ham.
Hør, du har jo mødt kongen.
- Det er mange år siden. Hvorfor? - Kan du få en befaling fra ham?
Om, at klostrets penge skal gå til et sygehjem.
Ellers vil Godwyn altid stå i vejen for vores arbejde.
- Du må opsøge ham i Frankrig. - Han har næppe tid til mig.
Pak dine ting.
Hvad er deri vejen, elskede?
Doktor!
Det er vigtigt!
- Jeg kan ikke gøre noget ved det. - Min hustru er ramt af pesten!
- Ja, den er kommet til Firenze. - Der må da findes midler.
Kun to. Håb og bønner.
NONNEKLOSTER I FRANKRIG
Hvad er der sket?
Englænderne kom og myrdede alle og enhver.
Gud være dem nådig.
Ved I, hvor englænderne drog hen? Vi søger kongen.
De er nemme at finde. Bare følg sporet af døde.
Tak, moder.
- Godmorgen, broder. - Det er en smuk dag til jagt.
Det er det.
- Har I hørt fra søster Caris? - Ikke siden hun nåede til Frankrig.
- Vil I sige noget til mig, broder? - Ved I, hvad I har sendt hende ud i'?
Det er en farlig mission til Guds ære. Han vil beskytte hende.
Har I nogensinde oplevet en krig, moder?
Det er nemt nok at tro på, at Gud er på ens side.
Men i kampens hede har jeg aldrig oplevet hans gunst.
I sætter stadig jeres lid til ham.
Ja, det gør jeg. Til trods for krigen.
Jeg vil aldrig glemme de rædsler, jeg har oplevet.
- Caris er vant til blod - Hun er vant til nåde.
Det er der ikke meget af på slagmarken.
Søster?
Caris, tag min hånd!
Jeg har dig, jeg har dig
Der sker ikke noget.
Det er uhyrligt, hvad vi har gjort mod de mennesker.
- I det mindste er Gud på vores side. - Er han det?
Bekymrer det overhovedet Gud, hvem der lever, og hvem der dør?
Han var ikke til stede i brønden.
Han er overalt.
Hvad hvis vi tager fejl?
Hvad hvis Gud bare er et opspind, vi har skabt for at give os trøst?
Rolig nu.
Nej.
Hvis det sker i kærlighed, er det ikke Gud imod.
- I er englændere? - Ja.
- Hvor kommer I fra? - Fra Kingsbridge.
Jaså? Hvor mange spir er der på katedralen?
To tårne, ét spir.
I er langt hjemmefra, søstre. I må hellere komme med os.
Hvad har vi her?
Fremad. Fremad, sagde jeg!
Tre gudsjammerlige uger-
- og stadig ingen vej frem. Stadig ingen plan.
I er da hærførere, ikke sandt? Eksperter udi krigens kunst.
Der er ingen nemme løsninger. Vi er fanget mellem floden og fjenden.
Vores langbuer kan tvinge de møgdyr i knæ.
For at komme på skudhold må vi først krydse floden.
Hvad er strategien så? Belejring, sult og min hærs totale udslettelse?
Eders Majestæt. Et sendebud fra den franske konge var her i morges.
- Her er hans betingelser. - Betingelser for min kapitulation?
Høje konge, Filip og hans hær vil nå hertil i morgen middag.
Vi vil være fuldstændig omringet.
Så ender det altså sådan her. Jeg må overlade min krone til Filip -
- og lide en uværdig død alene i et fangehul ligesom min far.
Hvad siger I, Sir Henry?
At vi ikke har andet valg end at acceptere betingelserne.
Jeg må overvejejeres råd.
Eders Majestæt
Hvad nu? Kommer der en nonne for at lutre min sjæl, inden jeg sælger den?
Jeg behandlede jeres arm i Kingsbridge.
Jeg fjernede en pilestump.
Det er også sandt.
Men som kvinde, ikke som nonne. Det kan jeg dog huske.
- Hvordan har armen det? - Det er uden betydning nu.
- Jeg har et andragende til jer. - Et andragende?
Hvad er det for en idiot, der har sendt dig ud i det ærinde?
Det har Gud, Eders Majestæt.
- Prioren stjæler penge fra - Beklager.
Kirkens stridigheder ligger mig fjernt i dag.
Tilgiv mig, men jeg er rejst langt for at finde jer.
Jeg udstår gerne alle rædslerne igen, hvis blot I vil høre min bøn.
Det angår næppe en konge, men jeg er også nødt til at gøre min pligt.
Har du forstand på den pligt, der påhviler en konge?
Nej. Jeg gør mig ingen begreber om hvor vanskeligt det må være for jer.
Men pligt er en byrde, vi alle må bære.
I kan ikke vende jeres pligt ryggen og det kan jeg heller ikke.
- Dit navn? - Caris Uldkræmmer.
Caris Uldkræmmer, din gejst og dit mod er alt, jeg elskerved England.
Er jeg stadig konge efter i morgen, vil jeg godtage dit andragende.
Det lader altså til, at jeg er tvunget til at bøje mig -
- for det skidtvigtige franske svin og overlade ham min krone.
Men den selvsamme krone byder mig at afvise hans betingelser.
Vi angriber over floden ved daggry.
- Angribe? Men Sir Henry - Ikke noget "men"!
Her er hverken plads til krystere eller politikere.
Det sidste, fjenden venter, er et angreb fra en slagen hær.
- Kan vore skytter give os sejren? - Ja, Eders Majestæt.
Så skal vi bare komme på skudhold af dem.
En lille styrke kan krydse floden i mørket og dræbe deres vagter.
Så er vejen over floden banet for vores bueskytter.
En dristig plan, men slår den fejl, trækker kongen sit tilbud tilbage.
Nuvel. List, snilde og engelsk beslutsomhed kan endnu nå at sejre.
- Hvem tør tage opgaven? - Det gør jeg.
- Fjenden vil høre dem komme. - Ikke hvis de er varsomme og tavse.
Ryk langsomt frem. Som franske snegle.
- Husk det nu. Langsomt og lydløst. - Javel, høje konge.
Gud være med jer.
Kom så.
Klar?
Følg efter mig.
Af sted. Af sted! Listigt. Listigt.
DEN FRANSKE LEJR - DAGGRY
Gør min rustning klar.
Fremad. Indtag jeres stillinger.
Spænd buerne!
Fyr!
Spænd;
Fyr!
For England!
Til angreb!
Vis ingen nåde! Ingen nåde!
For England!
Søster Caris!
Var det dine bønner eller mine pile?
I er under alle omstændigheder Gud et andragende skyldig.
Er det nu hans andragende?
Oppasser!
Værsgo.
Jeg vil besøge Kingsbridge igen og se, om du gør fremskridt.
- Om det så behager jer - Det gør det.
- Tak. - Det var så lidt.
Fremad. Nu skal vi hjem.